Христо Смирненски
Ще си признаеш…

chitanka.info

Ще си признаеш…[0]

Ще си признаеш, куме Тричко,

така си е, и да не щеш! —

От ден на ден се вдига всичко,

ударил всеки на грабеж.

И мъчиш се, да ме прощаваш,

като добиче на оран,

а на думбазите продаваш

и труд, и пот за гологан.

Подписахме… и мир е божем,

а дяцата и след това

изгниват в плен[1], а ний не можем

от борч да дигнеме глава.

Изпратихме си ги тогива

да се сражават за народ,

а в тила паплач нечестива

изсмука кървавий ни пот.

Уж с нея Сандо ваш зае се,

от хвалене прегракна чак,

а вместо да я поизбеси —

стана й сигурен ортак.

Ще си признаеш, куме Тричко,

така си е, и да не щеш! —

Все по-назле отива всичко,

ударил всеки на грабеж.

[0] Публикация: Червен смях. Седмично илюстровано литературно-хумористично списание. София, г. I, бр. 14 от 23 март 1920 г., с подпис: Яким. ↑

[1] а дяцата и след това // изгниват в плен — съгласно Солунското примирие голяма част от българските войници остават като пленници. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.